Det heter Victoria og Albert.
Vi skal reise over hele verden i den.
Vi kan begynne med onkel Leopold i Belgia.
Det er på tide at vi besøker noe av slottet hans.
Hvor vil du mer?
Kong Filip hadde møte i går.
Hans sønn Antoine, hertugen av Montpensier, bekymrer meg.
-God morgen, Sir Robert. -Herre Alfred...
Det skriver vår ambassadør i Madrid at franskmennene –
–" går og snuser rundt den spanske dronningen".
hertug av Montpensier har gitt henne en sebra.
For en merkelig gave. Noe sånt Jeg ville ikke, Albert.
Så kjipt, og stakkaren kaster opp gjør det bra i klimaet.
- Det er varmt i Spania, frue. -Selvfølgelig.
Men Isabella kan finne en mann selv?
Dronning Isabella er ikke myndig, så moren hennes tar alle avgjørelsene.
Stakkars jente.
En franskmann giftet seg favoriserer ikke Storbritannia.
Ludvig Filip vil gjøre Europa til et fransk imperium.
Det vil påvirke handelen og tilgangen til India.
Vi kjempet mot Napoleon i 20 år. Vi vil ikke ha krig igjen.
Kanskje jeg burde skrive til Ludvig Filip–
– og uttrykker vår misbilligelse om et spansk gift.
Hva synes du, Albert?
Jeg er nok ikke autorisert å ha en mening om saken.
Ikke autorisert? Onkel Leopold ville blitt forferdet om han hørte deg.
Et brev antyder knapt.
Ludvig Philip sitter på tronen bare takket være hans list.
En oppkomling konge bør smigres av et brev fra en salvet dronning.
Jeg fikser det.
Sir... Jeg er redd for at et brev ville blitt feiltolket.
Kong Leopold vil ha prins Ferdinand gifter seg med dronning Isabella.
-Det angår meg ikke. -Nei men...
Risikoen er at Ludvig Filip starter mistenker en Coburg-konspirasjon.
Jeg hersker ikke over onkelen min.
Kjære kusine.
jeg skriver å uttrykke min bekymring...
...angående det foreslåtte ekteskapet...
Har du så mange hemmeligheter? at du må skjule dagboken din?
Jeg har ingen hemmeligheter - ikke for deg i alle fall.
Sir Robert tror ikke det at vi skulle skrive til Ludvig Filip.
Hvorfor ikke?
For det kan man ha mistanke om vi jobber for et Coburg-bryllup da.
Det ville sikkert vært bedre for England, men vi ser nesten ikke ut til det.
Så lenge hun ikke gifter seg med den franske prinsen.
Peel kan ha rett at et brev ville være bortkastet.
Jeg må se Ludvig Filip inn i øynene og ordne opp selv.
En tur til Frankrike? Er det lurt, frue?
Ludvig Filip er en mesterbedrager.
Jeg er vant til at folk sier én ting men mener den andre.
Hans far, hertugen av Orléans, sympatisert med revolusjonen –
-men havnet i giljotinen allikevel, så Ludvig Filip stoler ikke på noen.
– Han er veldig vanskelig å ta med seg. – Og det er nettopp derfor jeg må reise dit.
Monarker kan snakke konfidensielt. Jeg kan si mer enn deg.
Og Albert kommer med. Det finnes ingen bedre rådgivere.
Du må unnskylde meg, Jeg har noe å ordne.
Beklager, men er prinsen egentlig den samme?
Fars død ser ut til å ha rammet ham hardt.
En tur til Frankrike kunne trolig gjenopplive ham.
Jeg skulle gjerne reist med deg, men jeg har ting å passe på her.
Kanskje du burde ta med Drummond? Han kan komme godt med.
Jeg har ingenting imot Drummond, men jeg trenger ikke barnepike.
Hvilken kjole vil du reise i? Lilla silke eller hvit organza?
– Den i lilla silke, tror jeg. - Jeg ordner det, frue.
Har Skerrett sett latterligheten min? Den med broderi av Dash.
- Jeg finner den ikke. - Det er her, frue.
-Her er det. – Jeg kan ikke reise uten Dash.
-Så vi skal til Frankrike? - Helt rett.
Kan jeg spørre hvem er med i følget?
Du og frøken cola, og Lord Alfred, selvfølgelig.
Og så Mr. Drummond som regjeringsrepresentant.
Jeg beklager, Lehzen, men for hvem ellers kan jeg betro barna mine?
– Jeg vil heller bli hjemme. -Snakke!
- Overmoren min må komme. – Men Frankrike er et gudløst land.
Så ta med Bibelen da.
Ingen britisk monark har besøkt Frankrike siden Henry VIII.
Måtte dette være begynnelsen på et nytt forhold.
Sammen kan vi få kongen til å innse at han ikke skulle risikere alliansen vår.
Synes du ikke det?
– Albert? -Beklager. Jeg er en dårlig sjømann.
– Jeg blir aldri vant til det. -Har du aldri vært på båt før?
– Jeg har aldri sett havet før. – Du har snart sjøbein.
Jeg trodde jeg skulle dø på båten fra Irland, men man blir vant til det.
-Velkommen til Frankrike! – Jeg er veldig glad for å være her.
Du er søt - liten som en puppé.
– Puppé? -En dukke.
La oss snakke engelsk, Viktoria.
Jeg er den første franske kongen som kan språket ditt, og jeg øver gjerne.
– Min sønn Antoine. -Deres Majestet.
-Coburg. Endelig får vi møtes. - Hyggelig.
Dere er et sjarmerende par.
Så ung og uberørt.
Nå drar vi til slottet mitt.
Kyss på begge kinn - som om hun var en vaskedame!
Den er fransk stand og bruk. Er det ikke riktig, lord Alfred?
Jeg har ingen anelse.
Jeg lovet moren din å passe på deg...
– og her er vi nå – i Sodoma og Gomorra.
Et helt skamløst land! Alle de malte hoffdamene...!
Velkommen til Château d'Eu – sommerhuset min.
En hund på latterliggjøring. Kan du forestille deg...!
Så du hvordan hoffdamene stirret på meg?
– De må ha beundret juvelene dine. – Det var neppe beundring.
De trodde noe manglet.
Skerrett... Kan du søke etter noe hvem forskjønner meg?
– Jeg vil se mer sofistikert ut. - Ja, frue.
– Alle damene har malt seg selv. -Ja, det virker slik, sir.
Er ikke det utrolig?
-De ser annerledes på dette, sir. -Ja, til og med kongen kan ha...
Hans Høyhet Prins Ernst, hertug av Sachsen-Coburg.
Så hyggelig å møte hertugen. Retten min gleder seg også.
Det er min glede.
Albert...
Det overrasker meg at du kunne forlate Coburg.
Det eneste som er overraskende er at jeg ikke gikk tidligere.
-Til mademoiselle. -Takk så mye!
De er veldig vakre!
Så søtt å gi damene blomster som matcher kjolene deres!
Vel, frøken... Du snakker fransk. Vil du hjelpe meg med å oversette?
Det gjelder én ting for dronningen.
Rouge...
...øye kohl...
...og pulver.
-Og dette? – For kløften.
For å holde brystene runde og faste.
Det er en lotion for... brystområdet.
God kveld. Min dypeste deltakelse i sorg over din far, kjære slektninger.
Takk, Ludwig.
Min egen far møtte døden i Madame Guillotins armer.
Han tenkte at han kunne alliere seg med folket—
-men når det kom til stykket de snudde seg også mot ham.
Jeg elsket faren min. Han snakket om utdannelsen min.
Ikke mange menn ville dele en kvinne som Madame Genlis med sin sønn.
Så du forstår at jeg er engstelig om å sikre familiens fremtid.
Alle menn ønsker å gjøre det.
Jeg er den eneste kongen i Europa som forsørget seg selv.
Min sønn Antoine skal spares for en slik skjebne.
Hennes Majestet Dronning Victoria.
Dronningen har adoptert de lokale skikkene.
Du er så vakker!
For en overraskelse, Ernst!
Er det virkelig Victoria? Jeg trodde jeg var i Paris.
Dronningen kler seg i blomstene sine. Hun kunne vært fransk.
Jeg håpet å snakke med deg om fremtidige ektemann til den spanske dronningen.
Emnet interesserer oss begge.
Kjære Victoria, husk at du er i Frankrike.
Og her i mitt land vi blander aldri nytte med nytelse.
Nydelig.
Ortolan-parven er en delikatesse.
Fuglene blir fanget og druknet i Armagnac.
- Druknet...? – Jeg har vært døden nær.
Jeg vil gjerne drukne i meget vellagret Armagnac.
– Men det høres forferdelig ut. – Vent til du har smakt den.
Ingen risiko, ingen gevinst.
Smak.
Servietten skjuler deg for Guds blikk.
For et syn!
Synd at hertuginnen fikk hodepine.
Hun tenker nok at det er djevelens verk.
Jeg er glad for å bli igangsatt i fristelse. Og du, Drummond?
Avslå noe så fantastisk kan forårsake en diplomatisk krise.
Albert...
Jeg tror Ludvig Filip ønsker ikke å diskutere situasjonen.
Da jeg tok det opp, byttet han tema.
Men han er veldig gjestfri -
- selv om jeg ikke vil spis ortolan parv igjen. Vil du ha?
Jeg vil ikke gjøre noe av det igjen.
Frue...
Hva er i veien med deg, Albert?
Jeg liker det ikke her, Viktoria.
Her er utspekulert og falskt.
Ludvig Filip er så utrolig vulgær.
Og hoffdamene besitter ikke en krenkelse av renhet.
Og...
Og i kveld...
...da du kom inn og jeg så...
...at du hadde malt deg selv... Hvorfor følte du deg tvunget til å gjøre det?
De franske søstrene er så raffinerte.
Jeg ville være mindre lik Hertuginne av Buccleuch.
Aldri gjør det igjen, vær så snill.
- Jeg ville ikke tålt det. – Det var bare litt rødme, Albert.
Men selvfølgelig lar jeg det gå. Hvis det er så viktig for deg.
Har du snakket med Ludvig Filip? om den spanske dronningen?
Vet du hva vi snakket om, kongen og meg?
Om hvordan faren ga ham dens måling for pedagogiske formål!
Franskmennene gjør det på sin måte, Albert.
Vi vil gjøre forretninger med dem, ikke døm dem.
Din egen familie er ikke plettfri. Tenk bare på onkel Leopold.
Hva mener du?
– Han har også en elskerinne. -Ikke sant!
Derfor må vi være annerledes!
- Vi er forskjellige. -Hvis jeg bare kunne tro det...
-Vær så god. – Alt er så herlig her!
– At en kjøkkenhage kan være så fin! – Min store stolthet og glede.
Vi franskmenn ser lik skjønnhet i et kålhode som i en rose.
Han som har sultet og vært hjemløs vet hvor vakkert et kålhode er.
– Du har levd et interessant liv. -Jeg var heldig.
Da jeg underviste i Sveits og jaget meg inn i ditt land-
- Jeg hadde ikke forventet det å bli konge av Frankrike.
Mange i mitt land trodde at jeg ikke ville være dronning-
- men jeg tvilte aldri.
En av slottets spesialiteter.
Takk!
Årene mine ute i det virkelige liv lærte meg å alltid bære kniv.
-Kaller du ikke dette det virkelige liv? - Gjør du ikke det?
Jeg er en patriot til kjernen, ennå...
Jeg misunner deg til og med landet ditt for regnet og roastbiffen.
Men dette... Det er fantastisk!
Mine folk har prøvd å drepe meg syv ganger.
Jeg har også blitt skutt på.
Ja, men i ditt tilfelle våpenet var ikke ladd.
Meg selv Jeg bryr meg ikke om...
...men barna mine vil glede seg samme sikkerhet som du gjør i England.
Vurder deretter avgjørelsen på nytt om din sønns ekteskap.
En slik allianse ville forstyrre balansen mellom våre land.
Du har bestemt jernnever under silkehanskene?
Du ser så skjør ut, så sjarmerende, så ung-
-men inni deg er Boudicca.
Hvis Isabella gifter seg med prins Ferdinand det får også konsekvenser.
The Handsome Coburg-Princes-
– kan ikke få lov til å nappe i seg selv hver dronning i Europa.
Ingen tok tak i meg. jeg velger Albert fordi jeg elsker ham.
Hvis jeg var en ung dame som deg -
- Jeg ville også falle uten hånd for så vakre øyne.
Likevel er han det av huset til Coburg.
Du må tilgi meg, men vi franskmenn er kyniske...
-Kynisk. - Kynisk til romantikk.
Vi foretrekker å skilles om kjærlighet og ekteskap...
-...men dere engelskmenn gjør ikke det. -Nei. Det gjør vi ikke.
Alvoret har sin tid, men aldri før lunsj.
Til din ære har jeg arrangert en liten hagefest.
Er ikke det inntaket, sir? Du liker skog så godt.
Dette er neppe en skog, Lord Alfred.
Det er mer som en budoar.
Franskspråket ditt blir bedre og bedre, Jeg må si det.
Jeg var veldig lei meg å høre av din fars bortgang, sir.
Takk, frøken cola.
Selvfølgelig sørger du veldig dypt over ham.
Vel, jeg har mine måter å fordrive tanker.
- Men jeg tenkte... - Hva syntes du?
At jeg var en mann med følelser? Da må jeg dessverre skuffe deg.
-Ernst... -Albert.
-Er alt okei? - Sikker.
Markjoninnen og jeg snakker om storfe.
Hun foretrekker å bade i geitemelk.
-Kan jeg...? -Unnskyld meg.
Ernst, jeg er ... bekymret.
Du oppfører deg akkurat som pappa.
Jeg ser det selv som jeg hedrer minnet hans.
Nei nei nei! Server meg te og toast!
Et glass champagne, kanskje? Eller foie gras, eller en éclair?
– Hertuginnen. -Takk Gud!
Kan du forklare mannen at jeg vil ha te og toast.
Ingen utenlandsk mat som dette.
Ta med te og skål for hertuginnen.
Jeg forsikrer deg om at brødet er ferskt.
Men den har en så merkelig form.
Vil du fortelle oss om hvordan forvalter du lavlandsskogen din?
Hvis vi går en tur vi kan møte karbonarinen.
Han kan fortelle hvor ofte trærne beskjæres.
Unnskyld meg.
Hvor skal vi?
Du går veldig raskt.
– Jeg liker trening. Ikke du? – Ikke direkte.
Er du aldri trist på dette konstante opptoget?
Jeg er en prins og håper å gifte meg med en dronning - akkurat som deg.
Endelig noe ekte.
– Men hva gjør du? -Jeg skal ta meg et bad.
Men det er kaldt og vått. Usivilisert!
Ikke sant.
Skal vi...?
Hvorfor ikke?
Badevannet mitt skal være varmt som en kvinnes lår.
Det er nok noe i det broren min sier.
-Rar. Det høres ut som... – Noen bønder, bare.
De bader gjerne her i nærheten.
Ja, noen bønder, bare. Du kan unne dem deres enkle gleder.
- Hvordan var ettermiddagen din? - Veldig bra takk.
Var det en deilig svømmetur, Albert?
Jeg så deg. Det gjorde det hertuginnen av Berry også.
Hva fløy i tankene dine? Passer skal prinsgemalen oppføre seg slik?
Hva slags mann er du?
sier hertuginnen at du er en edel bonde, Albert.
Hva synes du selv?
Skulle ønske jeg ikke så så misbilligende ut og at du smilte mer.
Og hvorfor kan vi ikke bli værende en stund om morgenen?
Men til tross for alt dette... er du mannen jeg elsker
-Til døden skiller oss? – Så lenge vi lever.
jeg har noe å fortelle deg men vet ikke hvordan jeg skal begynne.
Da jeg var i Coburg...
...sa Leopold ...
...Leopold sa at han tror at han er min far.
Din mor og onkel Leopold?
Han spurte meg ikke å fortelle noen.
Men jeg orker det ikke alene.
Hør på meg, Albert.
Selvfølgelig vil Leopold være din far. Alle menn vil gjerne være det.
Men han kan ikke vite det sikkert.
Men jeg er en bedrager.
Våre barn, vårt ekteskap...
Alt er bygget på usannheter.
Kanskje jeg er uekte, Viktoria.
Jeg skammer meg for mye å stå ved din side.
Da har vi problemer.
For jeg kan ikke møte verden uten deg.
Jeg bryr meg ikke hvem faren din er. Du er den eneste som betyr noe.
Mannen min, står ved min side nå og for alltid.
Men jeg er ikke den du giftet deg med.
Jeg vet hvem du er.
Selv om du ikke gjør det.
Nå tar du hånden min...
...og så går vi ned og gjør det selv er her for å gjøre – sammen.
Tusen takk for gjestfriheten.
Jeg håper dette ikke var det min siste tur til Frankrike.
Nei, våre nasjoner burde være slik kalt i Amerika, intime venner.
Men du vil ha sønnen din gifter seg med den spanske dronningen-
- og for min regjering er det det tilsvarende en krigserklæring.
Men hvis den spanske dronningen gifter seg din fetter Ferdinand av Coburg–
– som er så nært alliert med deg –
– Regjeringen min tolker det som en aggressiv handling.
Vi er i en blindgate.
Det finnes en annen løsning hvis vi ønsker det.
Forestill deg…
...at denne drueklasen...
...er dronningen av Spania.
Her henger de på vintreet.
De ser deilige ut, gjør de ikke?
Men de blir voktet av en sint hund.
Så den første til å plukke en drue-
– blir bitt av hunden, revet i stykker.
Så spørsmålet vi må stille oss selv er:
Er druene, uansett hvor delikate, virkelig verdt konsekvensene?
Hvis jeg forstår metaforen riktig foreslår du at vi ikke gjør noe.
Det ville være synd å slippe vennskapet vårt krympet på vintreet.
Min regjering ville tro det at jeg var svak.
De stoler ikke på den troløse Albion, som Napoleon sa. Beklager, kjære venn.
Ignorerer du fortsatt statsrådene dine?
Du har fortsatt rett til å spørre dem før fait accompli?
En avtale mellom regenter?
Nå drikker vi champagne...
...og feire den nye avtalen mellom våre fremtredende nasjoner.
For avtalen mellom oss – vår entente cordiale!
-For vår entente cordiale. -Champagne!
– Jeg savner Frankrike. -Jeg gjør ikke.
Tante likte det ikke i det hele tatt? Den franske retten er ekstremt elegant.
Eleganse i all sin prakt...
...men min bror Mungo falt ved Trafalgar.
De må være flåte, Wilhelmina, men jeg misliker franskmennene.
I sjel og hjerte er de ikke...respektable.
-Hva sier du, Drummond? – Jeg er enig med hertuginnen.
Det var en flott tur, men ikke helt respektabelt.
Hei på deg!
Hei kjære! Har du savnet meg?
- Hei, Vicky. - Ta en titt på deg!
Jøss, Lehzen...! – Hvordan du har vokst.
Selvfølgelig tok det litt tid å få Ludvig Filip til å forstå–
-men da han hørte argumentene for gjensidig nøytralitet resonnerte han.
Albert var virkelig veldig veltalende. Han overbeviste kongen.
-For Hans Kongelige Høyhet. -For Hans Kongelige Høyhet.
Vi er takknemlige, sir. Vi har ikke råd til en ny krig.
Ville det virkelig fungere der?
– Ludvig Filip var veldig sympatisk. - Landet hans er det ikke.
Det kan bli revolusjon igjen.
Og en presset konge forener sitt folk ved å utpeke en felles fiende.
– Vil hertuginnen si noe? – Så deilig med engelsk mat igjen!
Du er for gammeldags. Jeg syntes maten var deilig.
Det er uærlig mat. Alt er dekket av saus. Hvem vet hva den skjuler?
Takk, jeg kjenner en stor tallerken med kokt fårekjøtt og kålrot.
-Hva skjer, Albert? – Vi har blitt ført bak lyset.
Kong Ludvigs sønn er forlovet med den spanske dronningen.
-Ludvig Filip ga oss sitt ord. - Han utnyttet oss, Viktoria.
jeg tenkte at vi hadde fått til noe stort.
Se på meg, Albert.
Som Wellington ville sagt: "Vi må ha tapt kampen..."
Da vi reiste til Frankrike var vi ikke oss selv.
Men uansett hva som skjer vi står samlet nå.
– Vi har ingen hemmeligheter for hverandre. - Ingen hemmeligheter.
Det er ikke helt sant, forresten.